Лека нощ, господа.
Браво.
Заповядайте.
Дръпнете се.
Бяхте прекрасна.
Аз съм евреин. Коледа не значи нищо за мен,
но никога няма да забравя тази нощ.
Благодаря ви.
Какво ще правим с дамата?
Точно за това исках да говоря с вас.
Не може ли да прекара нощта във вашето убежище?
Исках да кажа кога ще си тръгва тя.
Утре ще ме вземат с кола.
Добре.
Не може да спите при мен.
Не съм сам.
От три дена има един огромен плъх. Рано или късно ще го хвана.
Ще намерим някакво решение. Лека нощ.
Не се притеснявайте. Ще ви намеря някое сигурно място.
Благодаря ти.
Кажете, какво написахте в рапорта си?
На 24 декември 1914,
нямаше никаква враждебност
Това е истината.
Тази вечер хората бяха привлечени към амвона,
сякаш е огън посред люта зима.
Дори и тези които не вярват дойдоха да се стоплят.
Само и само да бъдат заедно.
И може би да забравят за войната.
Може би.
Но войната няма да ни забрави.
Весела коледа.
Оскар.
Слушай.
Някой копае право пред нас.
Мини. Шотландците копаят тунел.
Ще го напълнят с експлозив и ще ни взривят.
Не копаят.
Казвам ти.
Откъде знаеш? Да не станахте първи дружки?
Така ли?
Няма такова нещо.
Вижте.
Джонатан ела с мен.
По дяволите.
Какви ги вършите?
Примирието приключи.
Германците ще стрелят. Върнете се в окопите.
Веднага.
Обратно.
Хайде.
Добър ден. - Добър ден.
Ще може ли да поговорим?
Да обсъдим проблема с мъртъвците?
Мъртъвците?
Поншел.
Донесете кафето.
Благодаря.
Ще ви донесем труповете на войниците загинали миналата седмица.
Така ще може да ги погребете.
Ние също ще ви върнем телата на вашите хора.
В това има смисъл.
Да погребем мъртвите в деня на рождението господне.
В това има логика.
Избързвам.
Защо часовника ви звъни всяка сутрин в десет?
Тогава ли сменяте стражата?
Не, просто моят другар преди пиел всяка сутрин кафето си в 10,
заедно с майка си.
Страхува се да не забрави когато войната свърши.
Бързо свикнахме.
Както и ние.
Искаш ли помощ?
Господ е с нас.
Бихте ли дошли отче?
След няколко дни техните семейства
и съпруги ще научат ужасната новина.
Тази за която предпочитаме да не мислим.
За тези хора нищо няма да бъде както преди.
Теб също.
Някой ден ще те покрият с чувал и ще те хвърлят в някоя дупка.
Да тръгваме докато е още време.
Имам пропуск. Холандия е близо.
Там е мирна зона. Ще имаме бъдеще.
Това значи да дезертирам. Невъзможно.
Няма да дезертираш. Просто ще бъдем заедно.
Аз съм войник.
Както всички останали.
Имам същите задължения като тях.
Пък и Холандия е далече. Ще ни хванат.
Дори и с пропуска ти.
Има и друго решение.
Френската граница е само на 100 метра. Трябва само да я прекосим.
Направих чай. Искате ли?
Ела.
Ето.
Другите ме помолиха да ви дам тези писма.
Нямаме доверие на пощата.
Понеже така и така отивате във Берлин си помислихме...
Разбира се.
Давай.
Хайде.
Това е истината.
Чух за жена ви.
Ако искате може да и изпратите писмо чрез мен.
Защо бихте го направили?
Ами ако ви хванат?
Вашата поща няма да ни попречи да спечелим войната.
Пък и когато превземем Париж и всичко приключи,
ще ни поканите да пием по чашка.
Няма нужда да превземате Париж, за да ми дойдете на гости.
По колко куршума на ден може да стреляте?
Колко?
Осем.
Ами вие? - Седем.
На нас ни дават само пет.
Защо ли не се учудвам.
Вчера Уилям уби двама шваби,
които се промъкваха около нас от часове.
Ако продължава така ще го обявят за най-добрия стрелец.
Всички тук дебнат за тортата,
но с Уилям ги държим под око.
С обич. Двамата ти сина.
Още ли сте тук?
Нали трябваше да ви откарат?
Чакахме, но не дойде никаква кола.
Сигурно са прекалили с празнуването в главната квартира
и не са могли да се събудят.
Точно от там ми се обадиха преди пет минути,
за да ми съобщят за вашето изчезване.
Смятат ви за дезертьор.
Обясних им че сте тук с госпожица Соренсен.
Както и това че сте дошли да попеете на другарите си.
Това много ги впечатли.
Казаха ми да ви задържа докато дойдат да ви приберат.
Госпожица Соренсен се връща в Берлин,
а вие ще бъдете арестуван.
За две седмици.
За неприемливо поведение спрямо врага.
Неприемливо поведение?
Какви ги говорите?
Какви са плановете ви за утре?
Може би един мач? После да пийнете с тези отсреща.
Или може би ще ги избиете като зайци,
след като вчера пихте заедно шампанско.
Е, лейтенанте.
Няма никакъв смисъл нали?
Да загинем утре е още по-абсурдно отколкото вчера.
Млъквай.
Има ли кафе?
Феликс.
Гадна котка.
Френският лейтенант тук ли е? - Да.
Току що пристигна.
Какво правите тук?
Разбрахме се да си стоим при своите.
Знам.
Ще ви бомбардират след десет минути.
Предлагам ви да дойдете при нас.
Ако ви бяха сменили нямаше да предупредя заместниците ви.
И без това щяха да ви застрелят още при първата крачка.
Нормално.
И дума да не съм чул.
Право в целта.
Извинявай.
По дяволите ще трябва пак да поправяме всичко.
Да те питам нещо.
Нали помниш за пощата до жена ми?
Свърши се.
Време е да се връщате.
Надявам се да преживеете войната.
Не мисля че това е краят.
Нашата артилерия без съмнение ще отвърне.
Нормално.
Този път смятам че това е края.
Радвам се че се запознахме.
Може би при други обстоятелства...
Може би.
Може би някой ден ще ми дойдете на гости, като турист разбира се.
Да.
Би било гот. Нали така казвате?
Да.
Знаете френски по-добре отколкото аз немски.
Нямам голяма заслуга.
Все пак жена ви не е германка.
Късмет. - И на теб.
Довиждане.
Късмет.
Хайде.
Лейтенант.
Възползвах се да видя къде е картечницата им.
Мисля че всичко е тук.
Какво правите тук. Другите тръгнаха.
Идваме да се предадем.
Как така?
И дума да не става.
Как да обясня присъствието ви тук?
Не мога.
Връщайте се обратно. Примирието свърши.
Господине,
ако се върнем ще ни разделят.
Сложете ни във вашите затвори, но ни оставете заедно.
Моля ви.
Ела тук.
Отведете тези двамата отзад в селото.
Те са затворници. Затворете ги някъде.
Останете с тях.
Лейтенант.
Може ли да дадете писмата на червения кръст?
Важно е.
Поншел.
Къде е Поншел? От един час го търся.
Каза че отива към фермата.
Към фермата?
Скъпа закачам се за спомена за теб,
като алпинист към въжето си.
Падна мъртъв в редиците ни преди...
Нека президента дойде да си я вземе.
Нямаше какво да правим те ни прегазиха преди да разберем.
След това ни казаха че играят в някакъв отбор наречен байерн.
Никога няма да забравя гласа на тази жена в нощта.
Аз си останах в окопите.
Предпочитам да умра отколкото да пия с тези копелета.
Шотландеца който снимаше ни обеща да ни покаже снимките на нова година.
Това ще бъде добър повод да се видим отново.
С британците решихме да приемем поканата на швабите.
Ще прекараме нова години при тях.
Ще пеем песента на шотландците. Тази която ни научиха вчера.
И най-вече ще пием за здравето на всички тези боклуци,
които ни изпратиха тук да се избиваме.
Хайде.
Вече е ваш.
Прибирате се в Шотландия.
Нося ви документите.
Мястото ми е до тези които страдат.
Мястото ми е тук.
Разочарован съм от вас.
Когато поискахте да придружите
хората от вашата църква,
лично се застъпих за вас.
Но когато разбрах какво се е случило, се молих за вас.
Наистина вярвам че господ ме поведе в това,
което смятам за най-голямата проповед в живота.
Опитах се да му бъда верен,
и да изпратя неговото послание към всички, каквито и да са те.
Тези които са ви слушали на коледа,
скоро горчиво ще съжаляват.
След няколко дни дивизията им ще бъде разбита по заповед на краля.
Къде ли ще бъдат пратени всички тези хора?
Какво ли ще си помислят семействата им?
Извинете, всички са готови.
Чакат ме да изнеса проповед на войниците,
които ще заместят тези които кривнаха от пътя с вас.
Нека бог ти помогне да се върнеш в правия път.
Това ли е наистина пътят на господ?
Не задаваш правилният въпрос.
Запитай се следното.
Наистина ли сте достоен да останете с нас.
Господ е казал не мислете че нося мир на земята.
Не съм дошъл да донеса мир а меч.
Евангелието на Матю.
Скъпи братя, божия меч е в ръцете ви.
Вие сте защитници на цивилизацията.
Силите на доброто срещу силите на злото.
Тази война,
всъщност е кръстоносен поход.
Свещена война която трябва да спаси свободата на човечеството.
Трябва да ви кажа нещо.
Германците не мислят и не се държат като нас.
Защото те не са като нас, божий деца.
Дали тези които бомбардират градове пълни с цивилни
са деца на бог?
Дали тези които вървят въоръжени
криейки се зад жени и деца са деца на бог?
С божията помощ вие трябва да избиете германците.
Били те добри или лоши, млади или стари.
Избийте всички,
за да не се налага да се прави отново.
Нека господ е с вас.
И с вашият разум.
Нека господ ви благослови в името на отца, сина и светия дух.
По местата.
Всички по местата.
Бързо.
Стой тук.
Какво правиш?
Върни се.
Какви ги вършите? Стреляйте.
Какво чакате? Стреляйте.
Празниците свършиха.
Какви игри играете?
Свалете го.
Стреляйте.
Върнете се обратно.
Вие се посрамихте.
Срам.
Беше тъпо да се дегизирам като немец.
Какви ги вършиш?
Един немец ми помогна.
Видях мама.
Пихме кафе както преди.
Имате син.
Казва се Анри.
Как можа да се забъркаш в подобна каша?
Ако си дошъл за това по-добре си тръгвай.
Даваш ли си сметка колко е сериозно това?
Нарича се предателство.
Наказва се със смърт.
Не мога да разстрелям двеста души.
Но това заслужавате.
Няма да споменавам и за другите подобни случай които имахме впоследствие.
Ами ако това се разчуе?
Не се притеснявайте никой от нас няма да го разкаже.
Мога да си представя.
Какво си представяте?
Ако си мислите че ни е срам се лъжете.
Няма да кажем на никого защото никой няма да повярва.
Нито пък ще ни разбере.
И аз не те разбирам. Да правите подобни неща с врага?
И то при положение че половината ни страна е превзета от тях.
Какво знае тази страна за нашето страдание?
Какво знае за нещата които вършим?
Почувствах се по-близо до немците отколкото до тези,
които си хапват пуйка на топло вкъщи.
Говориш глупости.
Няма да се разберем. Ние водим различна война.
Тези отсреща са като мен.
С хората ти сте преместени.
Прав си в едно.
Не разбирам тази война.
Моето оръжие беше кавалерията.
Трябваше да направиш кариера там.
Днес ме карат да водя война в която лопатата е по-важна от пушката.
И се оказвам с хора, които разменят адресите си с врага.
И дори не споменавам котката която намерихме с надпис на немски:
"Късмет приятелю".
Наредиха ми да затворя котката за сближаване с врага.
За измяна.
До ново нареждане.
Станал си дядо, татко.
Казва се Анри.
Какви ги говориш?
Откъде знаеш?
Няма да разбереш.
Така ли.
Това е добре.
Браво.
Да се опитаме да оцелеем заради него.
Седнете.
След два дни ще сте в източна Прусия,
за да се включите в нападението срещу руската армия.
Надявам се да покажете на врага на какво сте способни.
Този влак ще прекоси страната,
но няма да можете да видите семействата си.
Защо ли?
Сами се сетете.
Да живее кайзера.
Дават го на кого ли не.
Този филм е посветен на немските, френски и британски войници,
които се сближиха на фронта по случай коледа на 1914 година.